Nu flyger vi över hjärtat av Berlin.
Berlin.
Över 75000 ton sprängmedel släpptes över stan.
Lancasters nattetid och Fortress-flyg på dan,
Ryska artilleriet gjorde sitt, om jag får be.
Javisst. Jag önskar bara att de betalade för kanonerna.
Knuffas inte. Såna här filmer är viktiga i valtider.
Vår plikt i Europa.
Vill du inte se, Pennecot?
Som om råttor har gnagt på en möglig gammal ostbit.
Miss Frost? Kongressledamoten?
- Här. - Vi flyger över Berlin.
Vi ligger före med en kvart.
Vill ni inte titta?
En sak i taget.
Jag varnar er - det ser ut som uppfräst inkråm.
Med tanke på vad det kostade oss
väntar jag mig inte ett Valentinkort.
Jösses!
Det är hårt. Det är verkligen hårt.
De borde skrapa bort resterna och flytta in boskap.
Bygg upp och blås liv i deras industrier.
- Inte utan facket. - Folket måste äta.
Vi kan inte låta dem svälta.
Ge dem mat, men säg varifrån den kommer.
Jag avskyr dollardiplomati.
- Men inte att skicka mat? - Inte samma sak.
Att ge bröd är demokrati.
Med påsen kvar är det imperialism.
Mina herrar, det är allvarliga saker,
men de är inte kommitténs problem.
Ska jag påminna om varför vi skickades hit?
Eftersom ordföranden, mr Pennecot,
har varit krasslig ända sen vi for från Washington.
Vi är här för att undersöka våra truppers moral.
Ingenting annat!
12000 man bevakar pesthärden under oss,
och enligt rapporter lider de av moralisk malaria.
Det är vår plikt mot deras fruar och mödrar att undersöka det.
Om rapporterna är sanna
måste vi röka ut stan med alla tillgängliga medel.
Ursäkta, vi närmar oss Tempelhof flygfält.
Du milde tid! De har ordnat med mottagning.
Med orkester och allt.
De är glada att se folk hemifrån.
Mannar! Återigen hedras vi med en besökande kommitté.
På sistone dyker de upp lika ofta som elräkningar.
Det här är inte bara höjdare.
De är höjdare med stort H.
Högt uppsatta herrar.
Ett kongressutskott som ska undersöka vår moral.
Hemma har de fått för sig att det vi gör är en dans på rosor.
Att vi svänger om med blonda fröknar,
byter cigaretter mot Rhenslott
och badar fötterna i Moselvin.
Låt oss vara uppriktiga.
Vissa av er går överstyr ibland.
Vissa av er jobbar för hårt på att upplysa de civila.
Och vissa av er har listat ut
att ni kan byta ett paket cigaretter mot något som är värt mer.
Det är trots allt inget scoutläger.
Vi har ett svårt jobb att göra,
och i stort sett klarar vi det bra.
Vi håller skärpan.
De flesta av oss... för det mesta.
De måste inse att soldater inte kan vara några änglar.
Kommittén stannar i fem dagar.
Låt oss ge dem ett gott intryck.
Inte genom att tassa runt och fjäska.
Det gör ingen rättvisa.
Ni ska uppföra er, punkt slut.
Moral! En dag kan vi skicka vår egen kommitté
för att undersöka Washington.
Titta vad jag fick tag på vid Brandenburger Tor.
- Hur mycket? - Ett dussin sötsaker.
De har några kvar i storlek 38.
- Jag har ingen att ge dem till. - Trudy?
Borta. En rysk sergeant dök upp med härsket smör.
- Tyska brudar är likadana allihop. - För dig, ja.
Jag är inte rädd för en rysk general med kaviar.
Fin tå.
Den bästa.
Vi är framme. Är ni klar?
Givakt!
- Överste. - Angenämt, general.
Mr Giffin från Texas. General Finney, McAndrew.
- Ett nöje. - Mr Salvatore från New York.
- Bronx! - Ingen tror att du är från Wall Street.
Mr Yandell från Virginia. Mr Kraus från Illinois.
Stå still! Jag vill plåta uniformerna.
Ni har en fin trupp.
Tack. Jag ber om ursäkt för orkestern.
- Det borde ni! - Vi är bara halva styrkan i dag.
- Vi har normalt 40 instrument. - Gräsligt.
Resten är i den brittiska sektorn. De firar Empire Day.
Det gräsliga är att jag väntade mig en seriös armé.
Istället möts vi av en orkester.
Har ni kvinnliga tamburmajorer?
- Det här är... - Jag vet.
General Finney, McAndrew och överste Plummer.
Jag heter miss Frost, kongressledamot från lowa.
Så förtjusande att få hit en kvinnlig representant.
Härligt.
Får jag lov att föreslå att vi skippar lismandet?
Som kommittéordförande vill jag framföra hälsningar
från det amerikanska folket.
Mottagningen bådar gott för uppdragets framgång.
Det hoppas jag. Och nu har vi ordnat med lunch.
Inget märkvärdigt. Äggpulveromelett och burkskinka.
- Kan jag hjälpa er med paketet? - Nej tack.
Det ska överlämnas personligen till kapten John Pringle,
som tjänstgör någonstans i Berlin, sektor G2.
- Kan ni hjälpa mig med det? - Jag kan försöka.
Genom armén? Jag har bara fem dagar.
Kapten Pringle!
Närvarande, sir.
Kongressledamot Frost, det här är kapten Pringle.
Tack. Varsågod, kapten. Grattis på födelsedagen.
Alltså för i går. Jag trodde att jag skulle hinna i tid,
men vi hölls kvar i Newfoundland av dimma i 16 timmar!
- Har ni med det från Amerika? - Murdoch i lowa.
Hur är det med gamla lowa?
62 °% republikanskt.
Jag fick paketet av en väljare, eller rättare sagt hans dotter.
Jag hoppas att den är hel. Öppna!
Med nöje.
Men ser man på! Vilken sötnos.
JAG ÄLSKAR DIG DUSTY
Tjusigt.
Ursäkta om det var privat.
Hon heter Pauline Rose men vi kallar henne Dusty.
- När såg ni henne sist? - Fyra år sen.
Far männen aldrig hem? Får de inte permission?
- Om det tillfaller dem. - Jag vill inte åka.
- Inte? - Jo, det är väl klart.
Alla har hemlängtan, men det spelar ingen roll.
Vi har ett jobb att göra.
Vi har vunnit kriget och får inte förlora freden.
Det vore gräsligt att tänka sig att nån sitter ensam på sin brits
med en tårta i knät.
Jag har den inte i knät och jag blir inte ensam.
Jag har mina kompisar. Jag bjuder in dem.
Vi öppnar en back läsk och tänder ljusen,
Frankovitch spelar ukulele.
Några gamla sånger. Det blir som hemma... nästan.
Det var skönt att höra.
General Finney vill att ni åker i hans bil.
Jag kommer.
Om ni är typisk för sinnelaget i Berlin mår jag redan bättre.
- Nog är jag det. - Adjö.
Du tappar något.
Min näsduk.
Snyter du dig i nylon?
Hoppsan! De måste ha gjort ett misstag i tvätten.
Vi har en vimsig tvätterska. Vet ni vad som hände Frankovitch?
Han lämnade in kalsonger och fick en gördel.
Hur mycket?
800 cigaretter.
Nej. Klockan är guld. För tänder.
- En klocka av stål. - Den här?
Nej, den är silver. Vill ha stål.
Du vill ha stål.
Nej. Stor och rund, trevligt ansikte.
Du har höga krav. Få se i andra lådan.
Musse Pigg!
- Hur mycket? - 700 dollar.
- Har du tre likadana? - Få se.
Vill ni köpa porslin? En Amor till frun?
Strunt i krimskramset. Hur mycket för madrassen?
- Vad ska ni med den? - Jag är trött.
Hur mycket?
Vadå "nein, nein, no"?
Se vad ni får för den.
12 ägg, med garnityr och ljus.
Bara de är värda madrassen. Pys!
NJURKROSSARE
Hallå!
Erika!
Sätt dig, Johnny.
Gå och sätt dig.
Johnny.
Vad gör du?
- Jag torkar ansiktet. - Du gör mig illa.
Som alltid. Varför är du så otäck?
Jag oroar mig för dig. Jag kommer med presenter.
Sen säger du att jag är otäck?
Har du en present? Var då?
Så tunna de är. Så vackra.
52 denier. Är jag otäck nu?
- Nej, du är snäll. - Det kan du ge dig på.
Du vet inte hur snäll. Jag har en present till.
En till? Var har du den?
- Håll dig borta. - Är den här? Säg mig...
Johnny...
- Var fick du tag på den? - En vän bakade den.
Men du får den inte. Vad gör det mig om du sover?
Vi har inte sovit på 15 år i Tyskland.
Först skrek Hitler på radion, sen kom nervkriget
och sen segerfirandet.
Sen bomberna.
Alla möblerna brändes.
Förstår du?
Den är värst. Ge mig madrassen.
Den får dig inte att sova.
Vad ni tyskar behöver är ett gott samvete.
Jag har ett gott samvete.
Jag har en ny führer. Dig!
Heil, Johnny.
Säg om det där så knockar jag dig.
Då gör du illa munnen.
Ska jag strypa dig, krossa dig?
Bygga en eld under dig? Din blonda häxa.
Vem är det?
Med min tur är det väl Eisenhower.
- Ja. - Heter ni Schlütow?
- Förlåt? - Erika Schlütow?
- Nej. - Bor ni här?
Ja, jag bor här.
Sjunger ni på nattklubben Lorelei?
- Ja. - Heter ni inte Erika Schlütow?
Jag heter Erika von Schlütow.
- Von? - Hon är en von...
Adel! Ursäkta, Ers nåd.
- Vad är ni efter? - Information.
Det står här att Erika Schlütow... von Schlütow,
har varit aktiv nazist sen 1935.
Fortsätt, mina herrar.
Det står att miss von Schlütow beordrades för en månad sen
till ett arbetsläger för att plocka tegel.
- Vad står det mer? - Att du jobbar på ett natthak.
Enligt rapporten är det inget tegel du lyfter på.
Jag är artist, ingen gatsopare. Jag har blivit helt rentvådd.
Jaså? Berätta.
Mitt fall granskades och beslutet ändrades.
Jag står på vitlistan.
Med den bakgrunden? Då står vi på schlagerlistan.
- Okej, syster. Klä på dig. - Varför det?
Du ska på avnazifiering.
Hörni, lustigkurrar. Visa era order.
- Ja, sir. - Vem gav er dem?
- Överste Clark. - Fyra veckor gamla.
Vi har granskat många.
Pappersarbete! Det ställer jämt till det i krig.
Vi ligger alltid ett halvår efter.
Jag talar med Clark. Fallet är utrett.
- Ursäkta, sir. - Det var allt. Försvinn.
- Kan jag få den? - Ursäkta.
Gör en grabb till militärpolis så blir han genast stroppig.
- Tänk om de söker efter mina papper? - De är som de ska.
- Jag har mycket att göra. - Skrev översten på papperna?
Inte precis. Han var borta och kollade halsmandlarna.
- Hans ställföreträdande skrev på. - Vem var det?
Jag.
Johnny! Om de får veta att det var du, är det farligt.
Allt är farligt.
Jag kände en tant som bröt benet i kyrkan.
Vi ses.
Johnny! Ha med socker nästa gång.
- Javisst. - Och lite tvål.
Och hårnålar.
- Något mer? - En kudde till madrassen.
Underbara fälla.
Till vänster står ryska krigsmonumentet,
som restes för att hedra deras soldater.
Deras stridsvagnar var först in i Berlin.
Bortom det ligger Reichstag, tyska representanthuset.
Byggnaden brann 1933. En holländare fick skulden.
Men det kom ut att det var Hitlers tändsticka.
Det var första gången nån gjorde så han själv fick eld i baken.
Brandenburger Tor. En gång var det en triumfbåge.
Den där högen med spillror var Amerikanska ambassaden.
Det syns inte nu, men det här var Europas hjärta.
Gatan är den berömda Unter den Linden,
döpt efter lindarna som de har planterat om.
Den ruinen var ett hotell
innan 8:e flygkåren checkade in för helgen.
Nu kan vi se Wilhelmstraße.
Här är rikskansliet, där führern fixade bostad.
En del blev en cell och den andra en gravkammare.
Huset har en betongkällare.
Där gifte han sig med Eva Braun och där begick de självmord.
Många säger att det var den perfekta smekmånaden.
På den balkongen slog han vad om ett tusenårigt rike.
Det krossade bookmakers hjärtan.
Här är Tiergarten, Berlins Central Park.
De två cementblocken är djurparkens bunkrar.
Det var de sista två byggnaderna att kapitulera.
Jag trodde att ni ville se ett typiskt bostadsområde.
Om ni tittar noga ser ni att det bara är fasader
som har blivit helt urblåsta.
Livet fortsätter i ruinerna.
Det brukade vara Berlins största varuhus.
Tolv våningar högt. Det blev stormtruppernas högkvarter.
De sprängde det själva i luften. De ville förstöra arkiven.
Men de flesta låg i brandsäkra valv.
Ursäkta mig.
Ja!
En av våra fritidsgårdar. Vi har många i vår sektor.
Vi hade ett problem. Det fanns inga vanliga ungar.
Bara härdade veteraner. Vi försöker göra dem till barn igen.
De fick lägga av gåsmarschen och botas från blind lydnad.
Vi lär dem att bråka med domaren.
Vill de roffa åt sig, får de spela bra.
De behöver inte oroa sig för att krossa några fönster.
En familj döpte sin grabb till DiMaggio Schultz.
Då började jag tro att vi hade vunnit kriget.
Hallå, fräulein!
Nej, nej!
Men, vad är det med er? Lite Spazierfahren i parken.
Nej! Vi åker inte cykel, utan bil.
Bil? Har ni officerer?
Franska officerer.
De kanske har bil, men vi har sötsaker.
Äh, führer tusan.
Hörru, doktorn! Dam föröver.
Storlek 42.
Hallå, fräulein!
Stopp!
- God middag! - Hejsan.
Min vän brigadgeneral Mike.
Och generallöjtnant Joe.
Du är en riktig strudel.
Bort med tassarna. Jag såg henne först.
Har du lust att spaßmachen?
Biertrinken och tanzen?
Hon är lite korkad. Allt hon säger är "jawohl".
Fräulein, fräulein, tur att vi godis har
Schön, fein fräulein du gillar oss, nicht wahr?
För hemma, kan du tänka
Ville ingen kärlek skänka
Men nu är vi som krösusar med en liten bit godis var
Ge henne den inte än. Är du prillig?
- Jag bara visar den. - Vad heter du?
- Gretchen. - Gretchen vadå?
- Gretchen Gesundheit. - Menar du!
Vad sägs om det! Vi är ute med en nysning.
Gretchen, Gretchen...
- Det kostar fem paket. - Fyra.
Fem för champagne, tre för vin, ett för öl.
Ni har ockerpriser. Här är dricksen.
Vilka priser! Vi får be kongressen om ökade ransoner.
Ingen chans. De tänker bara på gruvstrejker, vattenstånd och FN.
Vad är de för ena? Påträngande försäljare.
Du får gärna ta både kongressen och senaten.
- Avgjort. - Visst.
Vilka lustigkurrar.
Bor du hos din mamma, Gretchen?
Vad har det med dig att göra?
Vill du ha hela familjen, va?
Som med systrarna Schultz?
Ni är soldaten! Uniformen!
Strunt i den!
Svarta börsen
Smyg runt hörnet Budapesterstraße
Svarta börsen
Ta en titt runt hörnet
Kom, får du se det inga andra har
Lämna mig ett bud jag har mycket kvar
Svarta börsen
Ägg för statyetter
Leenden för cigaretter
Har du krossade ideal?
Som en bröllopsring?
Tassa tyst
Vi byter allting
Jag vill byta mot nåt sött
En riktig läckerbit
Min kamera, den är välskött
Ta en titt
Passar dig
Vill du ha min porslinsfigur?
Ett urverk? En undervattensbåt?
En Rembrandt? Salami? Svarta spetsar från Wien?
Jag säljer mina varor i det tysta
Allt man kan, det går an
Jag är väldigt snäll
Köp mina varor
Och du! De gör dig säll
Svarta börsen
Spets för lite hyss, mot bubbelgum en kyss
Svarta börsen
Gökur och smycken
För tusentals tycken
Kom och se min speldosa
Priset?
Bara sex paket
Vill du höra musiken?
Svarta börsen
Mink, ett mikroskop mot leverkorv och tvål
Se dig runt
Jag har smått och gott
Var inte blyg
Kom hit opp
Du gillar min förstaupplaga
Ta för dig
Sådan är jag
Det är en gammal saga
Du tar konst
Jag får konserver
För ditt ransonpaket
Humanitet
Och kanske nånstans
En nyans av äkta sympati
Jag säljer allt
Ta hela mig
Ambitioner, övertygelser, rubbet
Varför ej?
Njut av det du sett
För du! Det jag ger... är hett
Vilken strudel! En sån godbit får det att vattnas i munnen.
Vet du vad man säger? Att hon var i lag med nazisterna.
Med toppskiktet. Hon var Goebbels eller Görings flicka.
- Hur kom hon undan? - Hur? Bara se på henne!
- Hon har fått ett befäl på kroken. - Vem då?
Jag vet bara att nån officer beskyddar henne.
Om nån ska dansa... Kom, Gesundheit.
- Vad är det? - Släpp mig, din apa!
- Vad är det för språk? - Jag menade vad jag sa.
- Var fick ni tag på tårtan? - Du, Mike!
Säg var ni fick tag på den!
Vad vill ni?
Var restaurangen får mat är inte er angelägenhet.
Nu är det det.
Jag råkar veta allt om tårtan,
och jag är en amerikansk kongressledamot!
- Vilken strudel du valde! - Ja, vi drar.
Lägg tillbaka tårtbiten.
Ta bort kniven. Jag vill veta vad tårtan gör här.
- Den äts upp. - Det räcker.
- Tårtan konfiskeras. - Hej.
- God kväll. Jaså, där är den. - Vad vet ni om det här?
Mycket litet. Den stals ur min jeep.
Stulen och såld på svarta börsen.
De stjäl vad som helst här.
När jag tänker på flickan i lowa...
Jag reder ut det här. Gör er inget besvär.
Tack. Kan ni ta hand om ett par vidriga soldater
som borde radas upp och...
Jag vill att ni hittar dem. Av medellängd. En lite längre.
De heter Mike och Joe. Uniformerna har "US" på kragen.
Låter troligt.
Vad heter den här kloaken?
- Lorelei. - Adress?
- Hagenbachstraße 15. - Finns det andra kloaker?
- Det här är den bästa. - Vad heter kvinnan?
- Vem? - Sångerskan.
Jaså, hon... Erika.
- Och mer? - Erika von Schlütow.
Varför frågar ni?
Det är nåt skojeri på gång och jag är inte på lekhumör.
Schlütow? Hur stavas det?
Med omljud.
Det ante mig.
Minns att när vi kom till Tyskland
hittade vi öppna gravar och slutna hjärtan.
Vi har försökt återuppbygga staten.
Vi har undanröjt oro och aggressioner.
Vi har försökt att införa frihet och värdighet.
Vi har fört hem fyra miljoner människor.
Det är svårt om hemmen är borta.
Vi har reparerat sjukhus och statliga verk.
Jag minns när gasverken öppnade.
160 människor tog livet av sig.
Det var för tio månader sen.
I dag tänder de gasen och kokar potatis.
Inte så många. Hunger finns fortfarande.
Men folk vill leva igen.
Vi har hjälpt till att bygga skolor, vi har utbildat lärare.
Vi har hjälpt till med fri press och en parlamentarisk regering.
De höll sina första fria val på 14 år.
De hade glömt hur man gör.
Det var som att ge ett glas vatten till ett fyllo.
Med det menar jag att det är ett otacksamt jobb.
Vi sköter det så gott vi kan.
Ni kan lika gärna veta att vi går överstyr ibland.
Men kom ihåg att det är första gången
som ni ber soldater att vara både djärva och återhållsamma.
Bra sagt!
Jag hoppas att ordförande har noterat talet.
Det borde skrivas in i rapporten.
Vi tror er helt och fullt.
Inte jag.
Inte alls. Och det förvånar mig hur lättövertalade mina kolleger är.
Den här attityden måste ni förklara.
I ert eleganta tal,
som ni säkert hållit 50 gånger,
säger ni: "Några av oss går överstyr ibland."
Det är en mästerlig underdrift.
Vart vill ni komma?
När ni civiliserar landet blir våra soldater barbarer.
- När jag visade er runt... - Jag vet allt om såna turer.
Ni sätter på oss skygglappar och visar bara det ni vill.
Sen ger ni oss pamfletter och tar till brösttonerna.
Och så skickas vi hem mer förvirrade än när vi kom.
Vi kunde ha stannat hemma och läst Reader's Digest.
- Det här är pinsamt. - Fortsätt.
Jag ogillar skygglappar. Jag ser mig omkring.
Om något har sopats under mattan så vänder jag upp ett hörn.
- Vad skulle det vara? - Och det frågar ni?
- Fulltecknad efter en dag. - Ge exempel.
Soldater umgås med unga tyskor...
Det är lagligt.
...på nattklubbar med öppen svartabörshandel.
Om vi stänger dem smiter soldaterna över till den ryska sektorn,
den brittiska eller franska. Och en sak till.
Det här är inofficiellt. Klubbarna drar till sig slödder.
Vi rensar upp genom att slå till med razzior då och då.
Nazistiska underhållare paraderar framför trupperna.
- Är det också inofficiellt? - Exempelvis?
Jag syftar på Erika von Schlütow,
som jobbar på en sylta på Hagenbachstraße 15.
Hur kan ett sånt stycke...
Jag kräver en förklaring.
Jag måste be ledamoten att släppa ämnet.
- Varför? - Somligt måste avgöras av oss.
Jag ogillade skygglapparna. Försök er inte på munkavle.
Sist någon försökte tysta mig gjorde han det med en minkkappa.
Jag gav inte upp förrän den skeppsredaren burades in,
trots att jag fick lunginflammation!
Det är andra gången vi har fått klagomål.
Det är inte bra att er son... Vad heter han?
Gerhard.
Att Gerhard ritar hakkors över hela kvarteret.
- Jag bryter armen på honom. - Gestapo är upplöst.
Du blir utan mat! Jag låser in honom.
Varför inte i en gaskammare?
Ja, herr kapitän!
Lägren är stängda.
Ta med honom till en av våra fritidsgårdar.
Mer baseboll och färre honnörer.
Här. Fråga efter sergeant Breen.
Ja, herr kapitän.
Tack, herr kapitän.
Kom, grabben.
- Kapten Pringle till 112. - Vem är det?
Den där kongressbruden.
- Vill hon träffa mig? - Ja.
- Nu? - Ja. Hon kacklar som en höna.
Gå dit innan hon lägger ett ägg.
- Kapten Pringle anmäler sig. - Hej.
Hur stavas Lorelei?
E efter eller före I?
Före.
Tack.
Min tro på armén har fått sig en allvarlig knäck.
- Jaså? - Jag litar inte på män i uniform.
Snälla ni...
Ni är enda undantaget.
Tack ska ni ha!
Vi är bägge från lowa.
- Ni har så rätt. - Dessutom är ni flitig.
Ni kanske jobbar för hårt. Ni ser trött ut.
Jag hoppades att det inte skulle synas.
Det är bläck, kapten Pringle.
Ja, det är det.
Jag behöver er hjälp.
Jag behöver uppgifter om fröken von Schlütow.
Hon med omljudet.
- Jaså, hon. - Vi måste ha en personakt på henne.
- Javisst. Men inte här. - Inte?
Den har flyttats till Nürnberg.
På grund av rättegångarna har många akter skickats dit.
Men jag frågade om henne.
- Fick ni veta något? - Inget viktigt.
Är ni säker? Trots alla rykten?
Hon kanske kände några partimedlemmar.
Inget ni behöver bry er om. Bara småpotatis.
- Då kan vi börja. - Tack.
Någon hade sett henne i en journalfilm.
Jag skickade efter den.
Veckan i bild.
Ett nazistmöte i Breslau.
Goebbels säger hur de vinner kriget.
Premiär av Lohengrin med berömda gäster.
De slog på stort medan Berlin brann.
Svanesång och allt det.
Det går framåt. Vad håller uppe klänningen?
Tysk viljekraft.
- Vem är han? - Birgel, tror jag.
- Vem? - Hans Otto Birgel.
Vem är det?
Han var inblandad i Gestapo. Han är död.
- Begick självmord när ryssarna kom. - Var han inte framstående?
Sådär.
Hon måste vara hans flicka som hon klänger.
Hon kanske bara fick yrsel.
Det första hon fick tag på var... hans arm.
Det räcker. Tack.
Vi har lärt oss en sak. Ingen småpotatis.
- Det verkar inte så. - Att en nazist som hon kan...
Jag ska se till att hon slutar uppträda.
- Räcker det? - Inte alls.
Ska hon raka huvudet?
Jag vill inte åt hennes huvud.
Det är allmänt känt att en officer skyddar henne.
- Det är honom jag vill åt. - Tror ni att en officer...
Hur otroligt det än må verka.
Vi får använda vårt sunda förnuft.
Karln ger henne inte skydd av platoniska skäl.
- Eller hur? - Javisst.
Deras allians hålls hemlig.
Han är inte dum nog att inkvartera henne hos sig.
- Instämmer. - Han besöker alltså henne.
Logiskt.
För att fånga honom måste vi övervaka henne.
Bra idé.
- Vet ni var hon bor? - Jag tar reda på det.
Sen övervakar jag henne dag och natt... personligen.
Nej, vi gör det tillsammans.
- Gör vi? - Ja. Jag vill bevittna det här.
Jag vill själv se honom i vitögat.
Kan ni awara tiden?
Absolut. Det blir ett bra exempel.
Tar ni det till generalen?
Ja, och till krigsdepartementet cch presidenten.
Och om det inte hjälper går jag till en reporter.
Det är efter utegångsförbudet. Kommer han nu?
- Han dyker upp. - Tror ni?
Ni förstår er inte på såna här arrangemang.
De pågår dygnet runt, sju dagar i veckan.
Vet facket om det?
Finns det ingen bakväg till lägenheten?
Inte ens nån bakvägg.
Hon väntar på någon. Hon har det ju tänt.
Hon kanske stickar eller lägger in persikor.
Men vi vet bättre.
Inlagda persikor.
Ni saknar säkert lowa. Jag gör det redan.
- Det har förändrats. - Jaså?
Mycket har hänt. Särskilt i Murdoch.
Minns ni Union Street?
Gatan bytte namn. Nu heter den lwo Jima Boulevard.
- Det var nytt. - Det var skandal på postkontoret.
- Jaså? - Med den nya väggmålningen.
Stan samlade in 2000 dollar.
Borgmästaren anlitade sin kusin som målare.
- Hyggligt. - Den var 25 meter lång.
Föreställde Custers sista strid.
Efteråt kom de på att det inte var ett original.
Det var en kopia från en ölreklam.
- Det var ett riktig ståhej. - Ni tar lowa på allvar?
Jag gillar det. Gör inte ni?
Vi vann många priser förra året.
Det börjar bli kallt.
Vi hade lägst ungdomsbrottslighet tills för två månader sen.
Vad hände?
En pojke brände sin mormor med en blåslampa.
Vi halkade ner på 16:e plats. Förödmjukande.
Vad var det?
- Syrsor. - Något föll.
- Hur sa? - Något metalliskt.
Metalliskt?
Titta, en nyckel!
Vart leder den?
Mannen tutar och det är signalen.
Ni vet mer om sånt här än jag.
Johnny?
Var är du, Johnny?
- Johnny! - Det finns många Johnny i armén.
- Vi gör framsteg. - Vart då?
Det rentvår alla Jim, Bob och George.
Synd att han inte heter Zachary.
Det skulle göra saken enklare.
Jag... vet inte vem ni menar.
Jag heter kapten Pringle.
Med mig är en kongressledamot från de Förenta staterna.
God kväll.
- Är ni Erika von Schlütow? - Ja.
Vi misstänker att ni umgås med någon ur vår armé.
Jaså?